Не носих дълго скрита в своята душа…

Превод от френски: Борис Младенов-Young, 2013

chitanka.info

Не носих дълго скрита в своята душа

безумната си обич, в кратък миг родена;

от луда страст обзет, не можех да мълча —

разбра за любовта ми цялата вселена.

Край нея не останах незабележим,

не в самота изпитах щастие упойно,

в прегръдките й се почувствах мъж любим,

и нещо щом поисквах, получавах двойно.

Бог ненапразно с хубост, с чар я е създал;

върви по своя път, тя — ангел нежен, бял

и слуша влюбен шепот и в съня си даже…

Когато прочете тез мили стихове

на нея посветени, знам, ще разбере,

че тя е таз жена… но няма да го каже.

Неизвестен автор[1]

Превод от френски — 2013 г.

[1] От поредицата сонети, които различни хора апокрифно са писали като един вид отговор на Sonnet d’Arvers. — Уточнение от преводача за Читанка. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.